Kodanikualgatuse toetamise arengukava 2007-2010

Sisukord 

Sisukord
SISSEJUHATUS
1.ARENGUKAVA LÄHTEKOHAD
1.1 Väärtused
1.2 Põhimõisted
1.3 Seosed teiste arengukavadega
2. HETKEOLUKORD JA PEAMISED ARENGUVAJADUSED
2.1 Hetkeolukord ning kodanikuühiskonna poliitika senine rakendamine Eestis
2.2 Valdkonna peamised arenguvajadused
3. STRATEEGILISED EESMÄRGID
3.1 Arengukava strateegilised eesmärgid
3.2 Prioriteetsed tegevussuunad
3.2.1 Kodanikuharidus
Hetkeseis ja trendid
Meetmed ja peamised tegevussuunad
3.2.2 Kodanikuühiskonna ja kodanikualgatuse organiseerumine ja võrgustikud
Hetkeseis ja trendid
Meetmed ja peamised tegevussuunad
3.2.3	Heategevus (vabatahtlik tegevus ja filantroopia)
Hetkeseis ja trendid
3.2.4 Kaasamine
Hetkeseis ja trendid
Meetmed ja peamised tegevussuunad
4. VALDKONNAÜLESED ARENDUSTEGEVUSED
5. ARENGUKAVA MAKSUMUS
6. arengukava rakendamine
6.1 Osapooled ja rollid
6.2 Elluviimine ja juhtimine

SISSEJUHATUS
Eesti kodanikuühiskonna arengu kontseptsioon (edaspidi EKAK) määratleb avaliku võimu ja kodanikualgatuse vastastikku täiendavad rollid ning koostoimimise põhimõtted avaliku poliitika kujundamisel ja teostamisel. EKAK eesmärk on väljendada avaliku võimu ja mittetulundussektori ühist arusaama koostöö vajalikkusest, et ehitada Eestis üles kodanike aktiivsel osalusel põhinev kodanikühiskond. EKAK elluviimise pikaajalisteks prioriteetideks on:
1.	kodanikuhariduse ja –aktiivsuse taseme oluline tõstmine ja osalusdemokraatia tugevdamine;
2.	avaliku võimu ja kodanikualgatuse partnerlusel põhineva koostöökultuuri juurutamine, heade koostöötavade tutvustamine ja laialdane kasutuselevõtt ning koostöövõrgustiku loomine;
3.	kodanikualgatuse tugisüsteemi toimimise tagamine. 

EKAK rakendamise protsess on kooskõlas Euroopa Komisjoni Valges Raamatus Euroopa Valitsemise kohta toodud hea valitsemise põhimõtete ning dokumendis esitatud ettepanekutega ning 	Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee 2001.a soovitusega nr 19 kodanike osalusest avalikus elus. 

Kodanikualgatuse toetamise arengukava eesmärk on luua soodsad tingimused kodanikualgatuseks Eestis. 

Eesmärgi saavutamiseks on arengukavas määratletud 4 prioriteetset tegevussuunda, milleks on:  kodanikuharidus,  kodanikuühiskonna ja –algatuse organiseerumine ning võrgustikud,  heategevus (vabatahtlik tegevus ja filantroopia)  ning  kaasamine.

Arengukava elluviimise kaudu on võimalik:
1.	aidata kaasa osalusdemokraatia edendamisele ja kodanikuühiskonna väärtuste kinnistumisele; 
2.	tugevdada kodanikeühenduste institutsionaalset võimekust ning toetada kolmanda sektori sotsiaalmajandusliku rolli; 
3.	väärtustada ja edendada vabatahtlikku tegevust ning heategevust; 
4.	toetada kodanike teadlikku ja aktiivset osalemist poliitiliste otsuste kujundamises; 
5.	tõhustada avaliku sektori koostööd kodanikuühiskonna arendamisel ning tagada valitsussektori ühtne lähenemine kodanikualgatuse toetamisele.

Arengukava tegeleb kahe mõneti vastuolulise probleemi lahendamisega – ühelt poolt on seatud sihiks ehitada üles  kodanikuühiskonna ja mittetulundussektori toimimist tagav institutsionaalne raamistik ja tugistruktuur ning teisalt, tagada avatud ühiskonna jätkusuutlikkust ja kodanikuaktiivsust kindlustavate eelduste tugevnemine. Arengukavva on lülitatud kodanikuhariduse tegevussuund ning vastavalt ümberstruktureeritud  rõhuasetusi  arengukava prioriteetides. Arengukavaga sätestatakse suunad ja põhimõtted prioriteetsete küsimuste lahendamiseks 2009. ja 2010. aastal. Esitatud eesmärgid ja meetmed on aluseks riigieelarve vahendite planeerimisele 2009. ja 2010. aastal.
1.ARENGUKAVA LÄHTEKOHAD
1.1 Väärtused

Kogu Eesti rahvas tunneb end vabade inimeste ühishuvidel põhineva kooslusena. Kodanikuühiskonna  aluseks on inimeste omaalgatus, mis on vaba riigipoolsest sunnist. Omaalgatus tuleneb huvist ühiskonna käekäigu vastu ning inimeste soovist võtta vastutust ühiskonna toimimise eest. Ühiskonna elu edendamine toimub aktiivsete üksikisikute, kodanikeühenduste, avaliku sektori ning ärisektori partnerluses. 

Kodanikualgatuse toetamise arengukava lähtub Eesti kodanikuühiskonna arengu kontseptsiooni koostööpõhimõtetest ja väärtustest, milleks on: kodanikuaktiivsus, osalus, austus, partnerlus, vastutus ja aruandmiskohustus, kodanikualgatuse poliitiline sõltumatus, korruptiivsuse vältimine, säästev ja tasakaalustatud areng ning võrdne kohtlemine. 
1.2 Põhimõisted

Kodanikuühiskond – ühiskond, kus inimese põhiõigused- ja vabadused on kaitstud ning kus on võimalik poliitilisi otsuseid mõjutada. Toimub inimeste omaalgatuslik koostöö oma huvide järgimiseks ning avalike asjade arutamises ja otsustamises osalemiseks, samuti seda koostööd võimaldavad ühendused, võrgustikud ja institutsioonid. 
Kolmas sektor - ühiskonna osa, mis ei kuulu avaliku võimu ega kasumit taotleva ärisektori alla.  
Mittetulundusühing - on nii füüsiliste kui ka juriidiliste isikute vabatahtlik ühendus, mille põhitegevuseks ei või olla majandustegevuse kaudu tulu saamine. Arengukavas tehakse vahet mittetulundusühingutel (MTÜ) ja sihtasutustel (SA), mõlemat kategooriat sisaldava üldmõistega on tegemist siis, kui räägitakse kodanikeühendustest. Mõisted kolmas sektor ja mittetulundussektor on sünonüümid ning sisaldavad kõiki ühendusi.
Seltsing – võlaõigusseaduse alusel moodustatud, ühiste kavatsuste kokkuleppel põhinev mitteformaalne ühendus.
Kodanikeühendus- nii füüsiliste kui ka juriidiliste isikute poolt mittetulunduslikel eesmärkidel asutatud organisatsioon. Arengukavas käsitletakse kodanikualgatuse korras  üksikisikute poolt moodustatud kodanikeühendusi.
Kodanikualgatus – 1. Avaliku võimu institutsioonide väline algatus mõne eluvaldkonna edendamiseks. 2. Üksikisiku või kodanikeühenduse tegevus poliitiliste otsuste mõjutamiseks (nt avaliku võimu kaasamiseks mõne probleemi lahendamisse). 
Kodanikuaktiivsus – inimeste omaalgatuslik ja vabatahtlik osalemine ühiskonnaelus ning oma paikkonna elu küsimuste lahendamises on demokraatliku ühiskonnakorralduse oluline koostisosa. Avalik võim toetab seda soodsa õigusliku keskkonna loomisega, elanikkonna teavitamisega oma tegevusest ning kodanike ja nende ühenduste kaasamisega otsuste kavandamisse ja teostamisse. Kodanikuaktiivsusel on kaks suunda, milleks on: 1) ise tegemine ja 2) otsustajate mõjutamine. 
Avalik huvi ja avalikes huvides tegutsevad kodanikeühendused – avaliku huvi seisukohast on olulised ühishüvised ehk hüved, mida ei kasutata eratarbimiseks, vaid millest on huvitatud riigi kui kogukonna liikmed tervikuna ning mis on kõigile kättesaadavad.  Arengukava kontekstis peetakse silmas kodanikeühendusi, mis tegutsevad vabatahtlikkuse alusel ning ei ole riigi või kohaliku omavalitsuse asutuse asutatud ega valitseva mõju all. 
Kaasamine - 1) Ühenduse liikmeskonna või sihtrühma paremini rakendamine või aktiveerimine oma eesmärkide teostamisel ja nende üle otsustamisel; avaliku võimu või äriettevõtete tegevus, mille sihiks on anda kodanikele või neid esindavatele ühendustele võimalus osaleda neid mõjutavate otsuste tegemisel. 2) Kaasamise eesmärk on tõsta otsuste kvaliteeti ja ühiskondlikku legitiimsust, suurendades mittetulundus-, era- ja avaliku sektori osalust otsuste ettevalmistamisel ja langetamisel. Ametiasutus, kodanikeühendus või esindusorganisatsioon, kes dokumenti loob, kaasab otsustusprotsessi huvirühmi kõigist sektoritest. 
Sotsiaalne kapital – usaldus, normid ja võrgustikud, mis tõstavad ühiskonna liikmete võimet tegutseda koos oma ühiselu korraldamisel ja / või ühiste eesmärkide saavutamisel.
Eestkoste (ka huvikaitse) - ühenduse liikmete ja teiste sellesse sihtrühma kuuluvate inimeste huvide ja väärtuste kaitsmine suhetes avaliku võimu, ärisektori ning avaliku arvamusega. 
Heategevus -  vabatahtlik, olukorrast tingitud ja planeerimata tegevus, mida tehakse kaastundest, sümpaatiast või tavast. Heategevus ei toimu süsteemselt ühiskonna muutmiseks, vaid on pigem ühekordne reageering mõnele kampaaniale või nähtusele.
Annetus – avalikes huvides tehtav rahaline või materiaalne kingitus, millega ei kaasne annetajale kohustusi. 
Filantroopia (vrd heategevus) – teadlikult kavandatud, ühiskonna paremaks muutmise eesmärgil toimuv annetuste tegemine  või vabatahtlik tegevus inimeste heaolu parandamiseks
Vabatahtlik tegevus - oma aja, energia või oskuste pakkumine vabast tahtest ja
tasu saamata. Vabatahtlikud aitavad teisi või tegutsevad peamiselt avalikes huvides ja
ühiskonna heaks. Oma pereliikmete abistamist ei loeta vabatahtlikuks tegevuseks.

1.3 Seosed teiste arengukavadega
Valitsuse tegevusprogramm: Kodanikuühiskond ja riiklus http://www.valitsus.ee/?id=8132 
Valitsusliit peab riigi arengus oluliseks eelkõige kodanikuühiskonna tugevnemist, loeb Eesti elu edendamisel kodanikeühendusi oma partneriks ning peab riigi tasemel tegutsevate kodanikeühendustega aktiivset dialoogi. Eesti ei saa endale demograafilistel põhjustel lubada riigiaparaadi suurendamist. Eesti riik peab tugevnema mitte uute asutuste loomise ja täiendavate ametnike teenistusse võtmisega teel, vaid kaasates kodanikke ja kodanikeühendusi riigivalitsemisse ja võttes laiemalt kasutusele uusi tehnoloogiaid. 
Eesti säästva arengu riiklik strateegia "Säästev Eesti 21" 
Riigikogus heaks kiidetud 14. septembril 2005
http://www.riigikantselei.ee/failid/Saastev_Eesti_21.pdf 

Strateegia sõnastatud neljast Eesti arengueesmärgist kolmas on sidus ühiskond.  Sidusa ühiskonna alaeesmärkideks on sotsiaalne kaasatus, regionaalne tasakaal ja tugev kodanikuühiskond. Eesmärkide saavutamise üheks tegevussuunaks on partnerluspõhine otsustamine, sh kodanikeühenduste kaudu erinevate huvirühmade ja laiema avalikkuse kaasamine poliitika kujundamise protsessi. Teiseks tegevussuunaks riigi toetus  nii rahaliste vahendite (maksusoodustused jmt) kui ka koolituse ja arendustegevuse näol tugeva kolmanda sektori kujundamiseks. Strateegia teise arengueesmärgi - heaolu kasv - saavutamise üheks tegevussuunaks on institutsionaalne areng ja riigi ning erasektori koostöö.

Riiklike struktuurivahendite kasutamise strateegia 2007–2013:  Inimressursi arendamise rakenduskava 
Haridus- ja Teadusministeerium, 11.01.2007 valitsuse protokolliline otsus 
www.fin.ee/doc.php?76669 

Inimressursi arendamise rakenduskava hõlmab kõiki Euroopa Sotsiaalfondi rahastatavaid tegevusi. Rakenduskava prioriteetsed suunad on: elukestev õpe, teadus- ja arendustegevuse ning kõrghariduse inimressursi arendamine, pikk ja kvaliteetne tööelu, teadmised ja oskused uuendusmeelseks ettevõtluseks ja suurem haldusvõimekus. Kodanikuühiskonna ja kodanikuharidusega on kõige enam seotud elukestva õppe ja suurema haldusvõimekuse tegevussuunad.

Eesti lõimumiskava 2008–2013 
Rahvastikuministri büroo, valitsuse 10.04. 2008. korraldus nr 172
http://www.valitsus.ee/failid/Eesti_l_imumiskava.pdf 

Integratsioonipoliitika üldeesmärgiks on sidusa ühiskonna tekkimine, milles ühiste huvide, sotsiaalsete institutsioonide ja väärtuste kõrval on loodud võimalused vähemustele nende kultuurilise eripära säilitamiseks. Arengukavas on sõnastatud meetmed kontaktide ja suhtluse suurendamiseks eri emakeelega inimeste vahel ning erinevuste vähendamiseks eesti- ja muukeelsete elanike osalemises kodanikeühendustes ja avalikus sfääris. 

Noorsootöö strateegia 2006–2013 
Haridus- ja Teadusministeerium, valitsuse 07.07.2006 korraldus nr 380
http://www.hm.ee/index.php?popup=download&id=7156

Eesti noortepoliitika üldeesmärk on tagada noorte osalus otsustusprotsessides ning noorte huvide ja vajaduste arvestamine. Strateegias on määratletud Eesti noortepoliitika arengusuunad: tegevustes lähtutakse noorte tegelikest vajadustest; noored peavad osalema neid puudutavates otsustusprotsessides ja poliitika kujundamises. 

Eesti infoühiskonna arengukava ja selle rakendusplaan  
Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium, valitsuse 30.11. 2006 korraldus nr 667 
http://www.mkm.ee/failid/AK21nov.rtf

Arengukava seab eesmärgiks tõsta inimeste elukvaliteeti ning kaasata neid enam ühiskondlikku ellu info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) laialdase kasutuselevõtu kaudu. Kodanikuühiskonna arengu ja kaasamisega on arengukavas kirjeldatud tegevussuundadest kõige enam seotud kodaniku, ettevõtja ja ametniku portaali arendamine ja sidumine vajalike teenustega; infoühiskonnas hakkama saamiseks vajalike teadmiste ja oskuste pidev õpetamine kõigile ühiskonnaliikmetele; riigi otsustusprotsessides osalemise võimaluste laiendamine (eDemokraatia); poliitikakujundamise tõhustamine parema andmekasutuse ning infoühiskonna mõju ja väljakutseid käsitlevate uuringute läbiviimise kaudu.

Rahvastiku tervise arengukava 2009–2020
Sotsiaalministeerium, valitsuse 17.07.2008 korraldus nr 325
http://www.valitsus.ee/failid/Rahvastiku_tervise_AK_2009_2020.pdf 

Arengukava üheks valdkonnaks on sotsiaalne sidusus ja võrdsed võimalused. Prioriteetsed tegevussuunad nimetatud valdkonnas on sotsiaalse ebavõrdsuse vähendamine ja gruppide ning kogukondade võimustamine. Arengukavas kirjeldatud olulisemad kodanikuühiskonna arenguga seotud meetmed on kaasatusel põhinevate, töötuid aktiveerivate programmide arendamine, kolmanda sektori ja vabatahtlike algatuste ja tegevuste toetamine, töötuse, vaesuse, kodutuse ja tõrjutuse ennetamine ning kohaliku omavalitsuse tasandil koostöö- ja toetusvõrgustike ja huvialaühenduste tegevuse toetamine, inimeste omaalgatust ja sotsiaalset aktiivsust soosiva keskkonna kujundamine.

Täiendatud alaealiste kuritegevuse vähendamise arengukava aastateks 2007–2009 Justiitsministeerium, valitsuse 22.05.2008 korraldus nr 225
http://www.valitsus.ee/failid/T_iendatud_alaealiste_arengukava.pdf 

Arengukavas on kirjeldatud meetmed  ja tegevused elanikkonna hoiakute mõjutamiseks ja sotsiaalse ning haridusliku ennetustöö arendamiseks, sh kodanikuharidusega seotud lapsevanemate koolitus nende sotsiaalsete oskuste ja kasvatuspraktika parandamiseks, kuriteoennetusliku sisuga loengud lasteaedades ja üldhariduskoolides ning õpilaste hoiakute ja väärtushinnangute regulaarne hindamine kodanikuühiskonna valdkonnas. 

Täiendatud arengukoostöö ja humanitaarabi arengukava aastateks 2006-2010
Välisministeerium, valitsuse 26.06.2008 korraldus nr 286
http://www.valitsus.ee/failid/arengukoost___arengukava.rtf 

Eesti arengukoostöö  on suunatud vaesuse vähendamisele, majandusliku ja sotsiaalse stabiilsuse ning rahu, demokraatia ja inimõiguste järgimise tagamisele maailmas kooskõlas säästva arengu rahvusvaheliselt heakskiidetud põhimõtetega. Arengukava kohaselt on kodanikeühendustel suur roll arengukoostööpoliitika kujundamisel, projektide elluviimisel ning avalikkuse teavitamises ja kaasamises. Kolmanda sektori mitmekülgsus ja loomingulisus ning nende suhted partnerriikide kodanikeühendustega muudavad need organisatsioonid ka edaspidi riigisektorile väärtuslikuks partneriks. 

Kriminaalpoliitika arengusuunad aastani 2010
Justiitsministeerium, Riigikogu otsus, 21.10.2003 https://www.riigiteataja.ee/ert/act.jsp?id=637829 

Arengusuundades rõhutatakse, et kuritegevusega võitlemiseks vahendite kavandamisel ning süütegude ennetamisse tuleb senisest suuremas ulatuses kaasata kodanikeühendused ja üksikisikud.

Inimkaubanduse vastu võitlemise arengukava 2006-2009 ja selle rakendusplaan
Justiitsministeerium, valitsuse 30.01.2006 korraldus nr 63
http://www.valitsus.ee/failid/Inimkaubandus.doc 

Inimkaubandus on nähtus, mis seondub vahetult organiseeritud kuritegevusega, ohustab rahvusvahelist ja sisejulgeolekut ning rikub inimeste põhiõigusi ja -vabadusi. Palju probleeme tekitab ka inimeste vähene teadlikkus oma õigustest ja võimalustest ning ebapiisavad oskused oma huvisid ja õigusi kaitsta. Arengukava kohaselt on kodanikeühendustel  tähtis roll inimkaubanduse ja prostitutsiooni ohvriks langemise ennetamisel ning inimkaubanduse ohvriks langenud isikute toetamisel. 

Korruptsioonivastane strateegia aastateks 2008-2012
Justiitsministeerium, valitsuse 03.04.2008 korraldus nr 164
http://www.valitsus.ee/failid/korruptsioonivastane_strateegia_2aprill.pdf 

Arengukava üks eesmärke on korruptsiooni vältimine era- ja mittetulundussektoris. Arengukavas kirjeldatud meetmed on suunatud korruptsiooniohu vähendamiseks. Mittetulundussektoris on korruptsioonioht ennekõike seotud MTÜ-de ja avaliku võimuvaheliste suhetega. 
2. HETKEOLUKORD JA PEAMISED ARENGUVAJADUSED	
2.1 Hetkeolukord ning kodanikuühiskonna poliitika senine rakendamine Eestis

Eesti  kodanikualgatus on oma arengus jõudnud faasi, kus ei piisa üksnes sektori iseorganiseerumisest, vaid eksisteerib vajadus koordineeritud ja pikemaajalistest arengustrateegiatest lähtuva tegutsemise järele. 
EKAKist tulenevalt on Eestis paaril viimasel aastal koostatud mitmeid kodanikuühiskonna erinevaid aspekte ja eesmärke käsitlevaid strateegilisi dokumente: Kodanikualgatuse toetamise arengukava 2007-2010 (KATA),  Siseministeeriumi  valitsemisala arengukava 2007-2010, EKAK ühiskomisjoni tegevuskava 2007-2009, EAS strateegia ning Maakondlike arenduskeskuste võrgustikustrateegia 2008-2013, Vabatahtliku tegevuse arengukava 2007-2010, Kodanikuühiskonna Sihtkapitali kontseptsioon ja strateegia, Kodanikuhariduse ülevaade ja arengusuunad. Nimetatud dokumendid on kõik otseselt või kaudselt seotud valdkonna arendamisega, paraku puudub nende vahel ühtselt määratletud tulevikuvaade, terviklik ja selge seostumine rolliliselt ning eesmärgiliselt. Kuna kodanikuühiskonna arendamisel on oluline mõista kodanikuühiskonna ja selle  prioriteetsete tegevussuundade arenguvajadusi terviklikult, on tulemusliku poliitika oluliseks  eelduseks süsteemsus ja koordineeritud lähenemine nii erinevate dokumentide väljatöötamisel, nende rakendamisel kui ka kavandatu tulemuslikkuse hindamisel. 
Kodanikuühiskonna poliitika senine rakendamine Eestis.  

(1.) Ühenduste kaasamine valdkondlike poliitikate ja õigusloome ettevalmistamisse ning elluviimisesse. EKAK tegevuskava järgides töötas Riigikantselei 2006. aastal välja valitsusasutustes kaasamise ja osaluspõhimõtete levitamise strateegia lähiaastateks. Kaasamise hea tava ellurakendamine avalikus sektoris on KATA oluline eesmärk, milleks  KATA 2007/2008 rakendusplaanis on selleks kavandatud tegevused ja ressursid. Avaliku sektori  koostöö tugevdamiseks kodanikeühendustega on loodud kaasamise koordinaatorite võrgustik. Kodanike efektiivsemaks kaasamiseks  otsustusprotsessidesse loodi Riigikantselei eestvedamisel uus kasutajasõbralik veebikeskkond www.osale.ee, mis on mõeldud töövahendiks valitsusasutustele ja kodanikeühendustele e-konsultatsioonides osalemiseks. Avalikku konsulteerimist kasutatakse seaduseelnõude, arengukavade jt strateegiliste dokumentide puhul. (Esimesed e-konsultatsioonid portaalis avati suvel 2007 ning pole juhuslik, et üks esimesi konsultatsiooni läbinud projekte oli Kodanikuühiskonna Sihtkapitali kontseptsioon. Huvigruppide kaasamist otsustusprotsessidesse võib pidada EKAKi 2004 - 2008 eesmärkidest paremini teostunuks. Osapoolte teadlikkus kaasamise ja osalemisega seotud võimalustest on tõusnud ning vastavaid põhimõtteid tunnustatakse ja rakendatakse üha enam. 
(2.) 	Mittetulundusühingute ja sihtasutuste registri korrastamist (edaspidi register) võib pidada üheks EKAK rakendumise võtmeprioriteediks. EKAKi rakendamise tegevuskava aastatel 2004-2006 üheks eesmärgiks oli adekvaatse, ülevaatliku  registri loomine ning elanikkonna kodanikualgatust kirjeldav statistika kogumine. Registri kaasajastamiseks on aastail 2005-2007 astutud rida samme. Näiteks EKAK ühiskomisjoni poolt tehti 2006. a justiitsministeeriumile 5 ettepanekut registri arendamiseks: 1) täiendada registri andmenimistut   organisatsioone puudutavate uute andmetega; 2) täiendada Registris organisatsioonide tegevusalade klassifitseerimisel kasutatavate tegevusvaldkondade nimekirja; 3) integreerida registri andmetega sihtasutuste ja mittetulundusühingute majandusaasta aruanded; 4) registri andmete kvaliteedi ja asjakohasuse täitmiseks reguleerida õiguslikult paremini mittetulundusühenduste andmete uuendamise kohustus; 5) töötada välja tehnilised lahendused registri kasutamise hõlbustamiseks. 2008. a lõpuks on 3 ettepanekut 5-st ellu rakendatud. 
Alates  2010. a. hakkavad  majandusaasta aruanded laekuma registrit pidavale kohtule, mis võimaldab registri andmeid regulaarselt uuendada, aruanded avalikkusele kiirelt kättesaadavaks teha ning mittetegutsevad ühingud registrist kustutada. Lisaks MTÜde majandusaasta aruannete esitamise korra muutmisele on valminud Statistikaameti, Justiitsministeeriumi, Registrite Infosüsteemide Keskus, Siseministeeriumi ja EKAK ühiskomisjoni esindajate koostöös täiendavate andmete nimekiri (8 näitajat mh liikmete arv, vabatahtliku töö tundide arv, põhitegevusala), mida MTÜd ja SA-d võiksid majandusaasta aruande lisana registrile esitada. Nimetatud andmed annaksid hea läbilõike MTÜdest ja SAst. 

 (3.)	Kodanikeühenduste riigieelarveline rahastamine ning Kodanikuühiskonna Sihtkapitali (KÜSK) loomine
Mittetulundusühenduste riigipoolse rahastamise probleemiks on olnud riigi rahastamisskeemide läbipaistmatus, vähene süsteemsus ja kontroll eraldatud raha sihipärase ja tulemusliku kasutamise üle. Sihtkapitali loomise ettepanek esitati uuesti 2007. aasta parlamendivalimiste eel Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu (EMSL) eestvedamisel koostatud vabaühenduste manifestis ning see jõudis uue valitsuse aprillis sõlmitud koalitsioonilepingusse. Valitsusliidu programmi peatükis „Kodanikuühiskond ja riiklus” peab valitsus riigi arengus oluliseks eelkõige kodanikuühiskonna tugevnemist, loeb kodanikeühendusi oma partneriks Eesti edendamisel ning lubab pidada riigi tasemel tegutsevate kodanikeühendustega aktiivset dialoogi. Prioriteet hõlmas KÜSK kontseptsiooni väljatöötamist 2007. aastal, valitsuse konkreetset tegevust sihtkapitali käivitamiseks 2008. aasta hakul ning kodanikeühenduste riigieelarvelise rahastamise ühtsete põhimõtete kontseptsiooni väljatöötamist 2008.aasta lõpuks. Ühise väljakutsena nii riigi- kui kodanikeühendustele mõjub EKAKi sõnastuses saavutus jõuda ühisele mõistmisele, et kodanikeühenduste rahastamine riigieelarvest on avaliku võimu ja kodanikeühenduste huvidest ning vastastikku täiendavatest rollidest tulenev koostöövorm. 
 (4.)     Kodanikuharidusest Eestis
Kodanikuühiskonna arengukontseptsiooni rakendamise ühe pikaajalise prioriteedina on EKAK-is nimetatud kodanikuhariduse ja -aktiivsuse taseme olulist tõusu ja osalusdemokraatia tugevdamist. 
Kodanikuharidust omandatakse nii formaalse, mitteformaalse kui informaalse õppimise teel. Kui traditsiooniliselt loodetakse kodanikuhariduslike teadmiste ja oskuste omandamisel ennekõike kooliharidusele ehk formaalsele haridusele, siis tänapäeva Eestis on formaalse ühiskonnaõpetuse efekt aktiivse kodaniku kasvatamisel minimaalne. Kuigi viimastel aastatel on kodanikuhariduse arendamiseks toimunud hulgaliselt ettevõtmisi (seda nii Euroopa kodanikuhariduse aasta 2005 raames kui sellest sõltumatult), on kodanikuhariduse põhilised probleemid praegu samad mis eelmise EKAK-i kuulamise ajal Riigikogus: Eesti kodanikuharidus on projektipõhine nii sisus kui vormis, kaugeltki mitte kõik ühiskonnaliikmed pole kodanikuhariduse võimalustest teadlikud ega nendega haaratud, ühiskonnaõpetus on koolis liialt faktipõhine jne. Niisiis näeme tuleviku väljakutsetena kodanikurolli tähtsustamist ning kodanikuhariduse suuremat väärtustamist ühiskonnas, kõigi ea- ja huvirühmade kaasamist, kooli- ja vabahariduse sidustamist ning tugevamat oskuste-teadmiste integreerimist õppetöös. Hädavajalik on riikliku tegevusplaani koostamine, mille aluseks on Siseministeeriumi  tellimusel 2008. a valminud „Ülevaade kodanikuhariduse hetkeseisust ja arengusuundadest“ (AEF 2008) ning kodanikuhariduse osapoolte, eeskätt aga Haridus- ja Teadusministeeriumiga tehtava koostöö tõhustamine. Kahe peamise valdkonnale olulise ning vastamist vajava küsimusena on kerkinud: kuidas peaks jagama vastutust kodanikuhariduse arengu jälgimise ning toetamise eest eri tasandite ja sektorite vahel ning kuidas saaksid avalik-, era- ning kolmas sektor teha tõhusamat koostööd kodanikuhariduse edendamisel. 
(5.)	Vabatahtliku tegevuse toetamine ja arendamine.
Vabatahtlikul tegevusel on täita oluline roll Eesti ühiskonna arengus. Vabatahtlikuna tegutsedes  inimesed arendavad ennast ning on aktiivsed ja vastutustundlikud kodanikud. Siseministeeriumi strateegiline koostööpartner, Vabatahtliku Tegevuse Arenduskeskus, on oma tegevuse eesmärgistanud töötamisena selle nimel, et tulevikus on vabatahtlik tegevus Eestis igapäevane ja normaalne osa inimeste elust, organisatsioonid oskavad vabatahtlikke hästi kaasata ja juhtida ning ühiskond tunnustab, väärtustab ja toetab vabatahtlikku tegevust.
Vabatahtliku Tegevuse Arenduskeskuse algatusel, EKAK ühiskomisjoni ja Siseministeeriumi toetusel ning mitmete ministeeriumide, ühenduste ja vabatahtlike koostöös on valminud vabatahtliku tegevuse õigusliku reguleerimise vajaduste ja võimaluste analüüs ning ettepanekud (2005) ja Vabatahtliku tegevuse arengukava aastateks 2007-2010. Vabatahtliku tegevuse arengukava seab eesmärgiks vabatahtliku tegevuse väärtuse hindamise (oma/kaasfinantseering jmt); õiguslike küsimuste lahendamise; kulude katmise korrastamine; õppematerjalid, koolide ja ühenduste koostöö (kodanikuharidus); koostöö soodustamine ettevõtetega ning tegevused kohalikul tasandil.
 (6.) 	Kodanikualgatuse maakondliku tugivõrgustiku arendamine. 
Alates 2004. aastast, mil tegevuse lõpetasid  10 Eesti mittetulundusühenduste tugikeskuste võrgustiku (Balti-Ameerika Partnerlusprogrammi algatatud ja finantseeritud projekt) keskust, hakkas kodanikeühenduste nõustamine toimuma Eesti riigi rahastamisel Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse (EAS) koordineeritava maakondlike arenduskeskuste (MAK) võrgustiku kaudu. MAKides töötavate konsultantide vahendusel pakutakse kõigis maakondades kodanikeühendustele riiklikult finantseeritud nõustamisteenust. MAKid on rohujuuretasandi ühendustele lähim struktuur, mille teenuste kujundamine eeldab ning ühtlasi võimaldab  tihedat kontakti kodanikualgatusega.

2.2 Valdkonna peamised arenguvajadused

Kodanikuharidust tervikuna, eriti aga formaalhariduses antavat õpetust pole piisavalt seostatud ühiskonna arengu laiema visiooniga, mistõttu puuduvad Eesti elanikel piisavad teadmised ja oskused aktiivseks ning vastutustundlikuks osalemiseks ühiskonnaelus. Ebapiisava koordineerimise tõttu on kodanikuhariduse arendustegevus olnud juhuslik  ja projektipõhine. Kodanikel on piiratud võimalused poliitika mõjutamiseks, mis näitab  osalusdemokraatia mehhanismide puudulikkust. Kuigi Eesti ühiskonnas on populaarne tunda huvi poliitika vastu, ei leia huvi piisavalt praktilist väljundit tegeliku osalemise näol poliitilises protsessis. 

Riigi-ja erasektori kõrvale ei ole kujunenud kodanikeühenduste võrgustikku, mis osaleb võrdväärse partnerina nii poliitiliste otsustuste kujundamisel kui ka mitmete sotsiaalse suunitlusega teenuste (haridus, sotsiaalhoolekanne, kultuur jms) pakkumisel. Kolmanda sektori vähene suutlikkus ühiskonnahuvide esindamisel, teenuste pakkumisel, töökohtade loomisel jätab kasutamata ühiskonnale olulise sotsiaalse ressursi. 

Eesti avalikkuse ja erinevate sihtgruppide teadlikkus heategevusest ning selle väärtustamine võib olla suuresti erinev ja alles kujunemas. Eesti paranev majanduslik heaolu pikemas perspektiivis tõenäoliselt võib soosida heategevuse ja filantroopia arengut ühiskonnas, ent seda tingimustes, kus vabatahtlik tegevus leiab piisavat tunnustust ning motivatsiooni ka riiklikult soodustatava poliitika osana. 

Kodanikuühiskonna valdkonna süsteemset arendamist ja poliitika rakendamist ei toeta erinevate initsiatiivide käigus väljatöötatud ning omavahel väheintegreeritud strateegiliste dokumentide paljusus, mille  juhtimise ja arendamise koostöö- ja koordinatsioonivõrgustikus pole avaliku võimu  ja kolmanda sektori osapoolte vahel kokku lepitud. 

3. STRATEEGILISED EESMÄRGID
3.1 Arengukava strateegilised eesmärgid
Kodanikualgatuse toetamise arengukava muutmise peamiseks ülesandeks on korrastada seniseid algatusi ja kujundada süsteemsem poliitika kodanikuühiskonna  arendamisel.
KATA uuendamisel määratleti neli  prioriteetset tegevussuunda:

1.	Kodanikuharidus

Eesmärk 1: Mitmekülgne ja erinevaid ühiskonnagruppe kaasav kodanikuharidus toetab kodanikuühiskonna väärtusi ja aktiivset, hoolivat osalemist ühiskonna elus.

2.	Kodanikuühiskonna ja kodanikualgatuse organiseerumine ja võrgustikud 

Eesmärk 2: Eesti kodanikualgatus on mitmekesine ning ühendused on elujõulised.

3.	Heategevus (vabatahtlik tegevus ja filantroopia)

Eesmärk 3: Vabatahtlik tegevus ja annetamine ning filantroopia on laiaulatuslik ja mitmekesine.

4.	Kaasamine  
Eesmärk 4: Avaliku sektori otsuste kujundamine ja rakendamine on tänu kaasamisele tõhusam ning  osapooled on rahul kaasamise protsessi ja tulemustega

3.2 Prioriteetsed tegevussuunad
3.2.1 Kodanikuharidus
Kodanikuharidust määratleme oskuste, teadmiste ja väärtushinnangute kujunemise protsessina, mis toetab aktiivset ja vastutustundlikku ühiskonnaelus osalemist. 
Euroopa Nõukogu poolt koostatud poliitika soovitused (Kodanikuharidus demokraatlikus ühiskonnas ingl k Education for Democratic Citizenship – EDC) käsitleb kodanikuharidust vahendina väärtuspõhiste teadmiste, tegevuspõhiste oskuste ning muutuspõhiste pädevuste edendamiseks. EDC toetab eneseteadlikkust, kriitilist mõtlemist, valikuvabadust, ühistele väärtustele pühendumist, austust erinevuste suhtes, konstruktiivseid suhteid ning rahumeelset konfliktide lahendamist, aga ka globaalset perspektiivi – inimõigused, säästev areng, Euroopa kodanikuks olemine.  Sellisena on kodanikuharidus oluliseks eelduseks sidusa, demokraatliku ja kohanemisvõimelise ühiskonna kujunemisel. 
Hetkeseis ja trendid
Kodanikuhariduse valdkonnas on seni puudunud selge riigipoolne eestvedaja, poliitika kujundamise koordineerija. Teemaga on peale Siseministeeriumi tihedalt seotud Sotsiaalministeerium, Keskkonnaministeerium, Haridus- ja Teadusministeerium. Euroopa Liidu poolt rahastatakse noortele suunatud kodanikuhariduse programmi Euroopa Noored, mida koordineerib SA Archimedes. Olulised valdkonna arendustegevuse eestvedajad on Avatud Hariduse Liit ja Eesti Vabaharidusliit.  Ebapiisava koordineerimise tõttu on kodanikuhariduse arendustegevus olnud juhuslik  ja projektipõhine. Paljud ühiskonnaliikmed pole kodanikuhariduse võimalustest teadlikud ega nendega haaratud.  Projektipõhisus väljendub ka ebastabiilses ning ebapiisavas rahastamises – enamik uutest algatustest on ellu viidud Avatud Eesti Fondi toel ning vabaühenduste jõul. 

Kodanikuharidust tervikuna, eriti aga formaalhariduses antavat õpetust pole piisavalt seostatud ühiskonna arengu laiema visiooniga.  Kodanikuharidust nähakse kitsalt ühiskonnaõpetuse raames, mis omakorda taandub sageli kodanikukasvatuse isamaalisele teemakäsitlusele. Samas uue riikliku õppekava, sh ühiskonnaõpetuse ainekava väljatöötamisel arvestatakse erinevate riiklike strateegiatega, sh EKAKiga ning Euroopa Liidu ja Euroopa Nõukogu soovitustega kodanikuhariduse  küsimuses. Sotsiaalainete valdkonna üks eesmärke on kujundada õpilastes terviklikku arusaama ühiskonnast, sh kultuurilisest mitmekesisustest ja demokraatia tähtsusest ning jätkusuutliku arengu vajalikkusest. 

Läbiviidud uuringud viitavad vajadusele kasutada faktiteadmistele suunatud õppe asemel enam aktiivõppe rakendamist ja  praktilisi kogemusi võimaldavat tegevusõpet, osalemist ning koolikeskkonna toetust.   Suur osa kodanikuhariduse alasest formaalõppekava-välisest tegevusest on toimunud Balti-Ameerika Partnerlusprogrammi toel, mis lõpetab Eestis tegevuse 2008. aastal. Vajalik on otsustada, kuidas tagada senise kodanikuhariduse alase töö jätkusuutlikkus, kelle eestvedamisel ning koordineerimisel jätkata kodanikuhariduse formaal-, mitteformaal ja informaalsete tegevuste arendamist. 

EESMÄRK 1: Mitmekülgne ja erinevaid ühiskonnagruppe kaasav kodanikuharidus toetab kodanikuühiskonna väärtusi ja aktiivset, hoolivat osalemist ühiskonna elus.
Indikaatorid eesmärgi saavutamise hindamiseks:

•	Valimisaktiivsus kohaliku omavalitsuse volikogude  valimisel ei vähene (Vabariigi Valimiskomisjon).   Valimisaktiivsus on ühiskonnaelus hooliva osalemise näitaja.  Madal valimisaktiivsus näitab pettumust ja hoolimatust otsustusprotsesside suhtes, poliitikast mittehuvitumist ning ekslikku arvamust, et üksikhääl ei mõjuta valimistulemust.
Indikaatori baastase 2005	Indikaatori sihttase 2009	
2005. a oli valimisaktiivsus 47%, st et hääletamisest võttis osa vähem kui iga teine hääleõiguslik isik.	Valimisaktiivsus ei vähene. 2009. a on hääletamisest osavõtt vähemalt 47%	
 
•	Poliitika arusaadavus ja huvi poliitika vastu. (Euroopa Sotsiaaluuring ESS). Kodanikuharidus toetab kodanikuühiskonna olulisimat väärtust, milleks on huvi ühiskonnas toimuva vastu.
Indikaatori baastase 2006	Indikaatori sihttase 2010	
Poliitikast saab aru 30% ja  poliitikast on huvitatud 41% elanikkonnast 
	2010 – eeldatavalt nende inimeste, kes saavad poliitikast aru suureneb, ning poliitikast huvitatute arv  suureneb.	
Meetmed ja peamised tegevussuunad
I Kodanikuhariduse laiendamine kõigile formaalhariduse tasemetele
Põhikooli- ja gümnaasiumi riikliku õppekava jätkuv täiendamine kodanikuhariduse ja maailmahariduse teemadega. Edasised olulised tegevused on kodanikuhariduse teemade lisamine õpetajate täiendkoolitusse ning ülikoolide õppekavadesse ning vabatahtliku tegevuse arvestamise põhimõtete väljatöötamine ja arvestamine  VÕTA protsessis. 
II Kodanikuhariduse tugevam integreerimine mitteformaalharidusse ning elukestvasse õppesse
Kodanikuharidus on seotud ühiskonna arengu laiema visiooniga. Kodanikuharidus kui horisontaalne koostööpoliitika eeldab erinevate osapoolte rollides ja vastutustes kokku leppimist.

3.2.2 Kodanikuühiskonna ja kodanikualgatuse organiseerumine ja võrgustikud
Peatükis käsitleme erinevaid kodanikualgatusel põhinevaid ning avalikes huvides tegutsevaid kodanikualgatuslikke koostöövorme, sh mittetulundusühinguid, sihtasutusi ja seltsinguid ning võimalusi nende tugevdamiseks. Arengukavas kirjeldatud meetmed ei ole suunatud riigi, kohaliku omavalitsuse üksuste (KOV) vm avalik õiguslike juriidiliste isikute (AÕJI) poolt asutatud ning kontrollitud ühendustele. 
Hetkeseis ja trendid
Alates 2003. aastast on mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kantud MTÜ-de ja SA-de arv kasvanud stabiilselt, keskmisel 1600 organisatsiooni võrra aastas. 01. augusti  2008. a. seisuga tegutseb äriregistri andmetel Eestis 27 373 mittetulundusühingut ja sihtasutust, millest 26 569 on mittetulundusühingud ja 804 sihtasutused. Enam kui poole  (kokku 13 779) registrisse kantud mittetulundusühingutest moodustavad korteriühistud ning mitmete muude ehitiste või maatükkide ühiseks majandamiseks loodud ühistud. Riigi 2006. a majandusaasta aruande kohaselt kuulub valitsussektorisse 370 SA ja MTÜd. Kuigi ühenduste arv on suur, on see pigem kvantitatiivne näitaja, mis ei iseloomusta kodanikuühiskonna institutsionaliseerumise taset ega mitmekülgsust. Õiguslikud regulatsioonid ja valdkonna statistika ning aruandlus on jäänud ajale jalgu ega anna ülevaadet valdkonna  tegelikust arengust ja vajadustest.  Lisaks sellele ei võimalda registriandmed saada ülevaadet passiivsetest või oma sisulise tegevuse lõpetanud kodanikeühendustest.  

Kodanikualgatuse institutsionaliseerumise vaatest on probleemideks maakondlike katusorganisatsioonide vähesus või puudumine, ühenduste valdkondlik killustatus, omavaheline nõrk koostöö, liidrite vananemine ja väsimine. Kuigi kodanikeühendustele on riik taganud võimalused läbi erinevate rahastamisprogrammide, loodud ja jõustatud  tugistruktuuride (maakondlikud arenduskeskused,  KÜSK) ning katusorganisatsioonide toetamise näol, vajab jätkuvalt tugevdamist ühenduste esindajate eestkoste-, juhtimisalane-, raamatupidamise- ja aruandluse ning seadusandluse alane teadlikkus ja võimekus. 

Paljud 90-ndate aastate alguses toiminud välisabi programmid Eestis on nüüdseks asendunud Euroopa Liidu struktuurivahenditega. Struktuurivahendite taotlemine seab ühendustele kõrgendatud nõudmisi ning osutab selgelt ühenduste haldusvõimekusele piiridele. Enamasti puudub ühendusel ressurss projekti omafinantseeringute katmiseks. Ühenduste siseriikliku rahastamise võimalusi võib pidada ühekülgseks ja riiklikud programmid ei võimalda üldjuhul tegevustoetuse saamist. Ühenduste majanduslikku elujõulisust toetab kasvava mahuga omatulu teenimine ning avalikule sektorile osutatavad  teenused.

Valdkonna olulisemad väljakutsed lähiaastatel on ühenduste ja erinevate sihtgruppide teavitamine kolmanda sektori muutuvast rollist (sotsiaalne ettevõtlus, eestkoste, avalike teenuste delegeerimine), ühenduste tegevusvaldkonna mitmekesistumine ja professionaliseerumine, alustavate ühenduste ellujäämine ning arenguid toetav õigusruum ja teised regulatsioonid. 

EESMÄRK 2: Eesti kodanikualgatus on mitmekesine ning ühendused on elujõulised.
Indikaatorid eesmärgi saavutamise hindamiseks:

•	Kuulumine ühendustesse on kodanikuaktiivsuse ja organiseerumise üheks olulisimaks näitajaks
Indikaatori baastase  2007 	Indikaatori sihttase 2010	
Ühingute tegevuses osaleb hinnanguliselt 26% 15-74 aastastest Eesti elanikest	Eeldatavalt on ühingute tegevuses osalejate arv kasvanud 	

•	Mittetulundusühenduste ja  seltsingute arv ning nende  tegevusvaldkondade mitmekesisus. 
Indikaatori baastase 2008	Indikaatori sihttase 2010	
1) 01.01.2008. a seisuga 25 599 MTÜ-d ja 764 SA. Seltsingute arv ei ole teada. 
	1) MTÜ-de ja SA-de arv ei vähene. 2) On olemas hinnanguline ülevaade seltsingute arvust, nende tegevusvaldkondadest.	

•	MTÜ-de arv erinevates maakondades 1000 elaniku kohta – 2008. a 
Indikaatori baastase 2008	Indikaatori sihttase 2010	
2008 a on 1000 elaniku kohta kodanikeühendusi maakondade lõikes keskmiselt 19. Madalaima organiseerumise tasemega on Jõgevamaa- 14, Viljandimaa 15, Ida-Virumaa 16.  	Eeldatavalt on madalaima ühenduste organiseerumise tasemega maakondades toimunud tõus	

•	Mittetulundusühenduste ja sihtasutuste arv, kus on töötajad, iseloomustab  ühenduste institutsionaalset ja majanduslikku suutlikkust olla avalikule sektorile partneriks (nt teenuste pakkumine jne)
Indikaatori baastase 2007 	Indikaatori sihttase 2010	
5698 MTÜ-l (19517.st) 
363 SA-l (731-st) on palgalised töötajad. 	Mittetulundussektoris töötatavate inimeste arv kasvab. Enam kui 30% MTÜ-dest on palgalised töötajad	
Selgitus: 
Indikaatorit, selle baas- ja sihttaset täpsustatakse 2009. a
Lisandub MTÜ-de poolt makstav sotsiaalmaks ja töötajate koguarv sektoris. 

Meetmed ja peamised tegevussuunad

I Kodanikeühenduste toetamise ja riikliku rahastamise põhimõtete kujundamine läbipaistvaks, põhjendatuks ja järjepidevaks.
Kodanikeühenduste riigieelarvelise rahastamise põhimõtteid rakendatakse ühetaoliselt. Luuakse soodne keskkond nii keskvõimu kui kohaliku omavalitsuse tasandil avalike teenuste pakkumiste üleandmiseks kodanikeühendustele. 

II Kodanikeühenduste siseriiklikud rahastamisprogrammid
Kohaliku omaalgatuse programmi eesmärkide elluviimine: piirkondliku konkurentsivõime tõstmine läbi mittetulundusühenduste  väikeprojektide rakendamise. KÜSK prioriteetide rakendamine.

III Kodanikeühenduste juhtimissuutlikkuse ja tegutsemisvõimekuse arendamine

Nõustamis- ja infoteenuste pakkumine ning koolituste korraldamine maakondlikul tasandil alustavatele ja tegutsevatele ühendustele. Üleriigiliste katus- ja eestkosteorganisatsioonide koostöövõimekuse arendamine kahesuunaliselt.  Organisatsioonide võime: 1) oma liikmesorganisatsioone kaasata ja 2)  riigi tasandil enda ja liikmete huve esindada.

Kodanikuühiskonna kommunikatsioonistrateegia  koostamine, mille käigus kaardistatakse kodanikuühiskonna üldised infovajadused ja senine infokorraldus, regulaarsed üleriigilised ja valdkondlikud suurüritused ning lepitakse kokku teavitustegevuse süsteemse korralduse mudelis. Üheks väljundiks on kodanikuühiskonna veebiportaali kontseptsiooni koostamine.

IV Õigusliku keskkonna parandamine ja haldussuutlikkuse tõstmine
Riikliku statistika korrastamise tulemusel tekib info, millist sotsiaalmajanduslikku rolli kõrvuti avaliku- ja ärisektoriga kannab sektor ühiskonnas panustamisel SKP moodustumisse, milline on sektori panus tööturule, millist mõju avaldab sektori tegevus siseriikliku teenuste ja toodete turu kujunemisele või milline on elanikkonna erinevate gruppide rahulolu sektoripoolse avalike jm teenuste arendamise ja pakkumisega. 

3.2.3	Heategevus (vabatahtlik tegevus ja filantroopia)
Heategevuse all käsitleme vabatahtlikku tegevust, annetamist ja filantroopiat. Vabatahtlik tegevus on oma aja, energia, oskuste panustamine ühiste eesmärkide nimel vabast tahtest ja tasu saamata. Annetamine on rahaline või muu materiaalne toetus, millega ei kaasne kohustusi. Filantroopia all mõtleme  teadlikult kavandatud, ühiskonna paremaks muutmise eesmärgil toimuvat annetuste tegemist või vabatahtlikku tegevust teiste inimeste heaolu parandamiseks. 
Hetkeseis ja trendid
Järjepidev statistika kogumine ja uuringud vabatahtliku tegevuse, annetuste ja filantroopia valdkonnas puuduvad. Uuringukeskus Faktum on selgitanud, et vabatahtliku tööga puutub kokku 29% eesti elanikkonnast ja nendes 27% teevad vabatahtlikku tööd igakuiselt. Sarnane näitaja iseloomustab Kesk- ja Ida-Euroopa riike. Kõrgeim (50%) vabatahtliku tegevuse määr on Norras, Rootsis ja Hollandis.	

Hinnanguliselt tehakse Eestis 2,7 miljardi krooni väärtuses vabatahtlikku tööd ja rahalisi annetusi 280 miljoni krooni eest aastas. Üha enam väärtustatakse heategevuse rolli nii  sotsiaalse kapitali kasvatamisel kui otsese sotsiaalmajandusliku panusena riigi arengus. Maksu- ja Tolliametile on 2007.a  deklareerinud annetuste kohta deklaratsiooni vormil INF4   945 annetuste saajat kogusummas 280 miljonit krooni. Valdav enamus,  85% annetuste kogumahust,  läks tulumaksusoodustusega nimekirja kantud mittetulundusühingutele ja sihtasutustele. Tulumaksusoodustusega nimekirja on kantud 1700 ühingu, mis tegutsevad avalikes huvides ning on heategevuslikud. Heategevuslik tähendab, et ühing pakub sihtrühmale, mille toetamine tuleneb tema põhikirjast, kaupa või teenust peamiselt tasuta või muul kasumit mittetaotleval viisil või maksab sihtrühma kuuluvatele isikutele toetust. 

Eesti avalikkuse ja erinevate sihtgruppide teadlikkus heategevusest ning selle väärtustamine võib olla suuresti erinev ja alles kujunemas. Vabatahtliku tegevuse arengut võib lisaks vähesele teadlikkusele pidurdada ebapiisav ja projektipõhine rahastamine ning osapoolte ebaselge vastutuse ja ülesannete jaotus. Pikemas perspektiivis Eesti paranev majanduslik heaolu kindlasti  soosib heategevuse ja filantroopia arengut. Selle arengu saavutamiseks on oluline tõsta avalikkuse ja erinevate sihtrühmade teadlikkust, kujundada toimivad tegevuspõhimõtted ja tavad ning soodne õigusruum. Loodud tingimuste ära kasutamiseks on mõistlik toetada valdkonda eestvedavaid inimesi ja organisatsioone, võrgustikke.  

EESMÄRK 3: Vabatahtlik tegevus ja annetamine ning filantroopia on laiaulatuslik ja mitmekesine.
Indikaatorid eesmärgi saavutamise hindamiseks: 

•	Hoiak teiste ühiskonnaliikmete aitamisse (ESS)- üldist suhtumist ühiskonna solidaarsusesse näitab hoiak teiste ühiskonnaliikmete aitamisse oma vabast ajast 
Indikaatori baastase 2006.	Indikaatori sihttase 2010 	
46% Eesti elanikkonnast arvab, et inimesed püüavad enamasti teiste suhtes abivalmid olla	Eeldatavalt 2010. a  valmisolek teisi inimesi aidata kasvab 	

•	 Seotus tööga vabatahtlike või heategevuslike organisatsioonide juures viimase 12 kuu jooksul (ESS)
Indikaatori baastase 2006	Indikaatori sihttase 2010 	
Tööga vabatahtlike või heategevuslike organisatsioonide juures on olnud seotud 1,7% Eesti elanikkonnast 1x nädalas, 2,0% 1x kuus, 3,7% 1x 6 kuu jooksul. 82% pole kunagi teinud vabatahtlikku tööd. 	Vabatahtliku tegevusega seotud inimeste arv kasvab	
Selgitus: 
VTA poolt läbiviidav vabatahtlikku tegevust kirjeldav uuring annab oluliselt täpsema (2009. a) baastaseme, mille põhjal täiendatakse sihttaset aastaks 2010. Uuringu esialgsete andmete põhjal tegeleb 2008.a. vabatahtliku tegevusega 27% Eesti elanikkonnast (TNS Emor, Praxis).

•	Annetajate arv ja maht kasvab –  annetajate arvu ja annetuste mahu kasv näitab sotsiaalset kapitali ühiskonnas
Indikaatori baastase 2007	Indikaatori sihttase 2010 	
1.	Annetuse saamise deklareerinud organisatsioonide arv  945
2.	Füüsiliste isikutest annetajate arv 34 577
3.	Tehtud annetuste kogusumma  280 miljonit kr	1. Annetusi saanud organisatsioonide arv ei vähene
2. Füüsilistest isikutest annetajate arv ei vähene
3. Tehtud annetuste kogumaht ei vähene

Meetmed ja peamised tegevussuunad

I Vabatahtliku tegevuse ja annetuste ning filantroopia tunnustamine ja väärtustamine.
Andmestiku  vabatahtlike arvu, tegevusvaldkondade, motivatsiooni ja takistavate tegurite kohta on aluseks metoodika välja töötamiseks vabatahtliku töö majandusliku ja sotsiaalse väärtuse järjepidevaks hindamiseks 
Kaheastmelise riikliku tunnustuskeemi väljatöötamine ja rakendamine.

II Vabatahtlikku tegevust, annetamist ja filantroopiat soodustava keskkonna loomine
Töötatakse välja vabatahtliku tegevuse legaaldefinitsioon. Organisatsioonid ja vabatahtlikud järgivad vabatahtliku tegevuse head tava.

III Vabatahtliku tegevuse eestvedajate ja võrgustiku arendamine.
Üle-eestilise võrgustikutöö edendamine erinevate partnerite vahel. Osalemine rahvusvahelises vabatahtliku tegevuse arendustöös ja võrgustikes (Euroopa Vabatahtlike Keskus).
3.2.4 Kaasamine
Kaasamine on avaliku võimu tegevus, mille sihiks on anda ühendustele ja üksikisikutele 
võimalus osaleda neid puudutavate otsuste tegemises, sh õigusloomes. Kodanike osalemine avalike võimu otsuste tegemises on vajalik selleks, et sünniksid paremad otsused. Kaasamine aitab vältida vigu ja arusaamatusi, hinnata paremini otsuste võimalikke mõjusid ning saavutada nende tõhus rakendamine. Valitsemises osalemine suurendab ka kodanikutunnet ja hoolivust oma riigist. Osalus on isiku võimalus rääkida kaasa otsustes, mis teda puudutavad. Osaluse peamiseks kanaliks on mittetulundusühendused, mis püüavad luua partnerlussuhteid avaliku võimuga. 
Hetkeseis ja trendid
2005. aastal töötati Vabariigi Valitsuse ja kodanikeühenduste esindajate ühiskomisjon, (edaspidi EKAK ühiskomisjoni) ja Riigikantselei eestvedamisel välja kaasamise hea tava ehk põhimõtete kogum, millest lähtuvalt teevad otsustusprotsessides koostööd kodanikeühendused, huvigrupid ja avalik sektor. Kaasamise hea tava on mõeldud soovituslikuna nii avalikule sektorile kui kodanikeühendustele. Kaasamise töögrupp loodi 2007. aasta sügisel, kui igast ministeeriumist oli nimetatud üks või mitu võtmeisikut – nn kaasamise koordinaatorit. Töögrupp tegutseb Riigikantselei eestvedamisel,  selle  eesmärgiks on parem infovahetus; selgelt kirjeldatud ning ühtlase kvaliteediga  kaasamispraktikad ministeeriumides.
 
Toimunud arengutele vaatamata on kaasamispraktika valitsusasutustes suuresti erinev. 

Murettekitav on elanikkonna jätkuv võõrandumine riigist, mille üheks märgiks on madal valimisaktiivsus. Kui 1995. aastal käis Riigikogu valimistel 68,9 %, siis 2003. aastal 58,1 % valimisõiguslikest elanikest. Kohaliku omavalitsuste valimistel osalejate osakaal oli 2005. aastal viimase 15 aasta madalaim – valimas käis alla poole elanikest, 47,4 %.16  Vabariigi Valimiskomisjon 2005. http://www.vvk.ee/ 28.03.2006 

Kolm inimest viiest tunnistab, et poliitika on keeruline ning tal on tunne, et ta ei saa toimuvast päriselt aru. 3% meestest ja 2 % naistest kuulub mõnda erakonda.17 Eesti Tervise- ja Käitumisteaduste Tippkeskus 2005. Euroopa Sotsiaaluuringu 2004 Eesti raport. Seega on oluline suurendada kodanike teadlikkust demokraatliku riigi toimimispõhimõtetest, kodanikuõigustest ja –kohustustest. Enam tähelepanu tuleb pöörata kodanike aktiivsusele nii riiklikul, maakondlikul kui kohalikul tasandil.  

Suurimate Eesti demokraatia probleemidena näevad eksperdid kodanike piiratud võimalusi poliitikat mõjutada (osalusdemokraatia nõrkus), meedia poliitilist tasakaalustamatust (probleemid avalikkuse funktsioneerimisega) ning ärihuvide ja poliitika liigset läbipõimumist. Kuigi Eesti ühiskonnas on populaarne tunda huvi poliitika vastu, ei leia huvi praktilist väljundit tegeliku osalemise näol poliitilises protsessis: ligi viiendik eestlasi, neljandik venelastest kodanikke ja kaks viiendikku kodakondsuseta eestimaalasi distantseerub poliitikast täielikult. Briti nädalalehe The Economist maailma riikide demokraatia arengut võrdlevas pingereas paigutus Eesti 33. kohale, kuuludes osaliselt puuduliku demokraatiaga riikide hulka. Raportis märgiti Eesti ja ka suurema osa teiste Ida-Euroopa riikide peamise puudusena rahva vähest osalemist poliitilises elus ja nõrka poliitilist kultuuri.

EESMÄRK 4: Avaliku sektori otsuste kujundamine ja rakendamine on tänu kaasamisele tõhusam ning  osapooled on rahul kaasamise protsessi ja tulemustega.

Indikaatorid eesmärgi saavutamise hindamiseks:

•	Osalusveebi kasutusstatistika- läbiviidud arutelude, st avalikustatud eelnõude arv aastas, kodanike pakutud ideede ja pöördumiste arv aastas 
Indikaatori baastase 2008	Indikaatori sihttase 2010	
Kodanike pöördumisi-  vähemalt 100 uut ideed aastas, osalusveebis registreerunud ühenduste arv ja kommentaare lisanud ühenduste arv aastas	aastas 25 eelnõu avalikku arutelu, keskmise lugejate arvuga 7000; 
kodanike pöördumisi - vähemalt 200 uut ideed aastas	

•	Mittetulundusühenduste ja riigiasutuste rahulolu kaasamise protsessi ja tulemustega 
Indikaatori baastase 2009	Indikaatori sihttase 2010	
Riigi tasandil kaasamise audit 
ja partnerite rahulolu-uuringu põhjal seatakse sihttase. 
	Kaasamisaudit 2009: 100% valitsusasutustes kaasamise tööplaanid avalikustatud, kaasamine kirjeldatud arengukavas 
Rahulolu uuring 2010: kaasamisega rahulolevaid osapooli on rohkem kui   rahulolematuid. 	
Selgitus
Riigikantselei teostab kaasamisauditi (2009) ja viib rahulolu läbi uuringu (2010)  ning alles seejärel on võimalik määratleda baastase ja täpsustada prognoositavat sihttaset.

Meetmed ja peamised tegevussuunad
I Kolme sektori partnerluse soodustamine  
Kodanikeühenduste kaasamine avaliku poliitika kujundamisse ja rakendamisse ning demokraatlike ühiskonna väärtuste kinnistamisse läbi eestkostesuutlikkuse tõstmise.

II Kaasamisvõimaluste põhimõtete ja protsessi korrastamine ning teavitamine osapooltele
Praktilised koolitused ja analüüsid kaasamise erinevatest võimalustest ja vormidest.

III Kaasamisvõimaluste põhimõtete ja protsessi korrastamine ning teavitamine osapooltele kohaliku omavalitsuse tasandil
Kohaliku e-demokraatia mehhanismide analüüs ja rakendamine ning kohaliku omavalitsuse  tasandil kaasamisevõimaluste ja põhimõtete tutvustamine ja juurutamine. 

4. VALDKONNAÜLESED ARENDUSTEGEVUSED

Kodanikualgatuse toetamise arengukava nelja tegevussuuna/valdkonna  (kodanikuharidus; kodanikuühiskonna organiseerumine ja võrgustikud; heategevus; kaasamine) juhtimine ja rakendamine eeldab valdkonnaüleseid arendustegevusi. Selliste arendustegevustena käsitletakse käesoleva arengukava raames toetatavaid tegevusi, mis läbivad horisontaalselt kõiki prioriteetseid tegevussuundi, luues eeldused kodanikuühiskonna arenguks. Kodanikuühiskonna arengut soodustava keskkonna loomine toimub läbi õigusliku regulatsiooni, korrastatud statistika, koolitus- ja teavitustegevuste ning motiveeritud partnerlussuhete.

Õiguslik regulatsioon –MTÜ-de ja SA-de asutamisel ei ole Eestis seatud nõudeid näiteks liikmete arvule, algkapitali suurusele või tegevuse eesmärkidele. Ühendustel ei ole keelatud majandustegevus, aga kõik väljamaksed ja erisoodustused kuuluvad maksustamisele.  MTÜ-sid ja SA-si saavad asutad nii üksikisikud, avaliku võimu asutused, ettevõtted kui ka teised ühendused. Erinevat tüüpi asutajatega ühendusi ei eristata üksteisest statistikas ega maksustamisel, samuti ei tehta vahet avalikes ja erahuvides tegutsevate ühenduste vahel. Probleemiks on, et „avalik huvi“ ei ole õiguslikult üheselt defineeritud. Oluline on hinnata õiguskeskkonna mõju kodanikuühiskonna arengule (vt arengukava rakendamine). 

Statistika - puudub ülevaade, millist sotsiaalmajanduslikku rolli kõrvuti avaliku- ja ärisektoriga kannab sektor ühiskonnas panustamisel SKP moodustumisse, milline on sektori panus tööturule, millist mõju avaldab sektori tegevus siseriikliku teenuste ja toodete turu kujunemisele või milline on elanikkonna erinevate gruppide rahulolu sektoripoolse avalike jm teenuste arendamise ja pakkumisega. Olemasolevad andmed on pigem hinnangulised ning ei pruugi kajastada adekvaatselt kogu mittetulundussektori olemust ja trende.

Teavitus, nõustamine ja koolitus - teavitustegevused on kahesuunalised: avalikkusele suunatud kodanikuühiskonna teavitus on Siseministeeriumi koordineerimisel toimunud keskse teavituse läbiviijana Eesti Mittetulundusühingute- ja Sihtasutuste Liidu poolt. Valdkondlikku infot on koondanud ning vahendanud nn valdkondlikud kompetentsikeskused Vabatahtliku Tegevuse Arenduskeskus, KÜSK. Regionaalse tasandi teavitus toimub maakondlike arenduskeskuste (MAK) III. sektori konsultantide võrgustiku ning Eesti Külaliikumine Kodukant toel. 
Mittetulundusühingute aktiviseerimiseks, nende organisatsioonilise suutlikkuse tõusu tagamiseks on riik alates 2005.a eraldanud Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele (EAS) sihtvahendeid III. s riikliku tugistruktuuri MAK võrgustiku arendamiseks.  Oluliseks väljakutseks III. sektori teavitus- ja nõustamisteenuste kvaliteedi ning ühtlase kättesaadavuse tagamisel on MAKide III. sektori konsultantide võrgustiku nõustamisalase kompetentsuse arendamine.  Võimalusteks mitte üksnes konsultantide kompetentsimudeli ning atesteerimise kasutuselevõtt (mida EAS võrgustiku arendamisel juba eesmärgiks seadnud), vaid muu hulgas ka EAS poolne võrgustiku eestvedamine, mida toetab kliendivajadustele orienteeritud organisatsiooni sise- ja väliskommunikatsiooni süsteem. III. sektori nõustamisteenuste kvaliteedi parandamiseks ning konsultantide töö hõlbustamiseks on vajalik võtta kasutusele e-nõustamist võimaldavaid infotehnoloogilisi lahendusi, mis analoogselt ärisektori riiklike tugiteenustega on eelduseks ühenduste teavitus-, nõustamis- ja koolitussüsteemi arendamisele ning sellega seotult eeldatavale kodanikeühenduste toimimise võimekuse tõusule. 

Kodanikeühenduste poolne oma liikmete teavitus toimib pigem sisemise kontrolli põhimõttel, eesmärgiga tagada demokraatlik juhtimine ning organisatsiooni toimimise avatus ja läbipaistvus. 
Kodanikeühendused lähtuvad oma tegevuse läbipaistvamaks muutmisel korruptsioonivastase strateegia ning Kodanikeühenduste eetikakoodeksi  põhimõtetest. Kodanikeühendustes võib korruptsioonioht tekkida seoses avalike teenuste pakkumise üleandmisega ja olukorras, kus rahastamise kord ei ole läbipaistev. 

Rahastamine - riigieelarvelise rahastamise põhimõtete korrastamine nii keskvalitsuse kui ka kohaliku omavalitsuse tasandil. Korrastatud rahastamine on seisund, kus avalikus sektoris kasutatakse ühtlustatud rahastamispraktikaid, mis aitavad kaasa läbipaistva, ligipääsetava, avalikke huve kaitsvale ja tulemuslikule rahastamisele ning mis tõstavad ühenduste võimekust. 

Uuringud – lisaks puudujääkidele valdkondliku statistika kättesaadavusel puudub traditsioon ja kokkulepe korraliselt läbiviidavate mahukate teadusuuringute läbiviimiseks. Ehkki valdkonnas on viidud läbi terve rida teemapõhiseid uuringuid, ei ole koondatud info piisavalt süsteemne teadlikuks poliitikakujundamiseks. Samuti eksisteerib tarvidus valdkonda puudutavate  uuringute koondamisest. Huvi puudutab ka teise ministeeriumide teostatud või tellitud uuringute kättesaadavust. 

Kaasamine - kaasamise hea tava põhimõtete juurutamine peab saama valitsus- ja kohaliku omavalitsuse asutuste juhtide ja ametnike tööpõhimõtteks.

Kommunikatsioonistrateegia – kodanikuühiskonna kommunikatsioonistrateegia koostamise käigus kaardistatakse kodanikuühiskonna üldised infovajadused ja senine infokorraldus, regulaarsed üleriigilised ja valdkondlikud suurüritused ning lepitakse kokku teavitustegevuse süsteemses korraldamises. Üheks väljundiks on kodanikuühiskonna veebiportaali kontseptsiooni koostamine.
5. ARENGUKAVA MAKSUMUS
	
Maksumuse prognoos on koostatud aastateks 2007-2010.  Kõiki tegevusi rahastatakse riigieelarvest ning summad on kooskõlastatud asjaomaste ministeeriumidega. Kõik arengukava täitmiseks vajalikud kulutused nähakse ette ja planeeritakse iga asjaomase ministeeriumi eelarves. 

Kulude jaotus strateegiliste eesmärkide, meetmete ja tegevuste lõikes on toodud lisas 1 (rakendusplaan aastateks 2009-2010).

2007	2008	2009	2010	
45 620 000	67 090  000	83 689 362 
	80 439 952  	

Arengukava 2009 ja 2010 a maksumuse prognoos ministeeriumide ja rahastamisallikate lõikes: 

Riigiinstitutsioon	2009 	2010	Kavandatavate vahendite selgitus	
Siseministeerium	2 838  000 
1 300 000 

40 000 000

8 070 588 
270 000 	2 008 000 
1 300 000

40 000 000

8 841 177
140 000 	SIM - KORHO KATA
ESF- rahastamise kontseptsioon KATA
Riiklikud rahastamis-programmid KOA, KÜSK KATA 
ESF -EAS MAK KATA
ESF majanduskeskkonna rakenduskava prioriteetne suund „info-ühiskonna edendamine“ 	
Riigikantselei	1 740 000 	500 000 	KATA	
Välisministeerium	18 000 000	18 000 000 	Arengukoostöö ja humanitaarabi arengukava	
Justiitsministeerium	asutuse tegevuskulud
10 000	asutuse tegevuskulud
10 000	KATA	
Haridus- ja teadusministeerium	9 450 000
1 249 999 
   760 775	9 450 000

560 775	Noorsootöö strateegia
Riiklik programm
	
Majandus- ja kommunikatsiooni-ministeerium	asutuse tegevuskulud	asutuse tegevuskulud		
Rahandusministeerium	asutuse tegevuskulud	asutuse tegevuskulud 		
Kokku 	83 689 362 kr 
	80 439 952  kr 
	KATA 	

6. arengukava rakendamine
6.1 Osapooled ja rollid

Kodanikualgatuse toetamise arengukava juhtimise ja elluviimise eest vastutab Siseministeerium. Kodanikuühiskonna poliitika kujundamine ja rakendamine on horisontaalne, mistõttu sõltub kodanikuühiskonna poliitika edukus olulisel määral ministeeriumide valmidusest määratleda valitsusasutuste üleseid ühishuve  ning võtta vastutust koostööpoliitika rakendamise eest. 

Siseministeerium koordineerib, sh algatab arengukava täiendamise ja muutmisega seonduvaid küsimusi  ning jälgib  ja hindab arengukava rakendamist ja vastavust seatud eesmärkidele. Kaasatud ministeeriumid ja asutused informeerivad riigi eelarvestrateegia ja riigieelarve koostamise protsessi ajal Siseministeeriumi ning nende valitsemisalas eelolevaks planeerimisperioodiks ja eelarveaastaks kavandatavates kodanikualgatust toetavatest tegevustest, mille põhjal saab Siseministeerium sisendinformatsiooni rakendusplaani koostamiseks. 
Teised seotud institutsioonid teavitavad ja kaasavad Siseministeeriumi kodanikuühiskonna arendamisse erinevates tegevussuundades. Arengukava rakendusplaaniga kindlaks määratud tegevusi viivad ellu lisaks valitusasutustele ka  kodanikeühenduste katusorganisatsioonid ja kohaliku omavalitsuse üksused ning nende liidud, kaasates ärisektorit.

KATA töörühma hinnangul on arengukava rakendamise käigus soovitav Siseministeeriumil vaadata üle ja täpsustada  EKAK ühiskomisjoni roll ja mõju, sest hetkel on tunnetatav rollikonflikt ühiskomisjoni juhtiva, koordineeriva ja nõuandva funktsiooni suhestamisel.

Regionaalminister ja EKAK ühiskomisjon – enne Vabariigi Valitsusele arengukava esitamist annab regionaalminister põhimõttelise hinnangu arengukava muudatustele, arengukava eesmärkide täitmisele ning  arengukava rakendusplaani kavandatud tegevustele aastateks 2009–2010. Erinevalt varasemast praktikast, kus regionaalminister kord aastas andis valitsusele ülevaate ühiskomisjoni tegevusest, on alates 2008.aastast otstarbekas vaadata üle senine aruandluse kord ning ühildada ühiskomisjoni aruandlus riigieelarvest rahastatava arengukava aruandlusega. Kuna ühiskomisjoni põhieesmärgiks on Eesti kodanikuühiskonna arengukontseptsiooni rakendamise tegevuskavade ettevalmistamine, nende elluviimise ja täitmise hindamine ning riigi ja kodanikuühiskonna koostöö arendamine, peaks Kodanikualgatuse toetamise arengukava 2007-2010 rakendamise järelevalve toimuma ühiskomisjoni poolt.

KATA töörühm on arengukava koostamise, täiendamise, muutmise koostööpartner Siseministeeriumile. Töörühma kaasatakse valdkonna eksperte ja arvamusliidreid, sh arengukava rakendamise protsessis oluliste osapoolte (ministeeriumid, riigikogu mittetulundusühingute katusorganisatsioonid, kodanikuühiskonna eksperdid, ärisektor) esindajad. Töörühm ei dubleeri oma funktsionaalsuselt EKAK ühiskomisjoni, vaid on selle juurde loodud koostöövorm. Töörühm kutsutakse kokku üks kord  aastas rakendusplaani täitmise aruande ja kavandatavate tegevuste aruteluks. 

Katusorganisatsioonid - on arengukava planeerimise ja eesmärkide sõnastamise strateegilised partnerid ministeeriumidele. Vastavalt rakendusplaani tegevustele võivad olla arengukava rakendamise olulised osapooled. 

Kodanikuühiskonna arendamise riiklikud tugistruktuurid: 
-	EAS koordineeritav MAK võrgustik, milles töötab 17 kolmanda sektori konsultanti. Maakondlikud arenduskeskused on kõigis maakondades paiknevad arendusorganisatsioonid, mis pakuvad riigi, Euroopa Liidu ning kohalike partnerite toetusel infot, nõustamist ja arendustegevusi kodanikeühendustele. 
-	Kodanikuühiskonna Sihtkapitali SA eesmärk on Eesti avalikes huvides tegutsevate kodanikeühenduste suutlikkuse suurendamine kodanikuühiskonna arendamisel ning kodanikuaktiivsust soodustava keskkonna kujundamisel organisatsioonide, innovaatiliste ideede ja tegevuste rahastamise kaudu: 1. Üleriigiliste ja piirkondlike mittetulundusühingute ja sihtasutuste tegutsemisvõimekuse suurendamine;  2. Uuenduslike ideede toetamine, uute teadmiste ja rahvusvahelise koostöö edendamine; 3. Kodanikuühiskonna arengu tugitegevused (uuringud, analüüsid, konverentsid, koolitused jne). Siseministeerium näeb erinevalt senistest rahastamismehhanismidest KÜSKil olulist rolli  areneda kodanikeühenduste rahastamise alaseks riiklikuks kompetentsikeskuseks, mis oleks partneriks avalikule võimule osaledes kodanikeühenduste riigieelarvelise rahastamise korrastamise väljatöötamisel ning toetades ühenduste rahastamise muutmist läbipaistvamaks.

Arengukava kui valitsuse suunisdokument ei pane otseseid kohustusi kohalikele omavalitsustele, äri- ega mittetulundussektorile, kuid loob läbi avaliku sektori poolse tegevuse soodsa keskkonna ja võimalused kodanikuühiskonna ja kogu mittetulundussektori jätkusuutlikuks arenguks.

6.2 Elluviimine ja juhtimine

KATA elluviimise lähtekohaks on hea valitsemise ja oskusjuhtimise põhimõtete rakendamine.

Kodanikualgatuse toetamise arengukava oluliseks osaks on eesmärkide indikaatorite süsteem, mille alusel on võimalik hinnata kavandatud meetmete otstarbekust lähtuvalt valdkonna arenguvajadustest. Osa indikaatoritest on seotud kaheaastase intervalliga korraldatavate sotsiaaluuringutega (Euroopa Sotsiaaluuring), mistõttu on baastaseme määratlemisel lähtutud uuemaist näitajaist. Mõned indikaatorid on hinnangulised. Valdkonnas puuduvad korraliselt läbiviidavad uuringud, mille alusel on võimalik jälgida trende ning kujundada teadlikult kodanikuühiskonna poliitikaid. Siseministeerium kutsub 2009.aastal kokku kodanikuühiskonna ekspertidest koosneva töörühma, kelle ülesandeks on jätkata Tallinna Ülikooli Kodanikuühiskonna Uurimis- ja Arenduskeskuse poolt 2006.aastal analüüsitud ning väljapakutud EKAK rakendamise indikaatorite viimist rakenduslikule tasandile.

Siseministeerium esitab iga aasta 1.juuniks Vabariigi Valitsusele aruande arengukava täitmise, arengukavas ja rakendusplaanis esitatud eesmärkide saavutamise ja meetmete tulemuslikkuse kohta. Selleks küsib Siseministeerium teiste arengukavaga seotud ministeeriumide  arvamust ning hinnangut elluviidud tegevuste vastavuse kohta arengukavas sätestatud eesmärkidele. Lisaks arvestab Siseministeerium otseselt tegevuste teostajate ning üleriigiliste  katus- ja eestkosteorganisatsioonide hinnangut tehtud edusammudele. Tegevuste vastavust arengukava eesmärkidele ja tulemuslikkust hindab Vabariigi Valitsuse ja kodanikeühenduste esindajate ühiskomisjon,  tuginedes kehtivatele õigusaktidele.  

Arengukava rakendamise protsess on kirjeldatud skeemil 1. 

Skeemi 1 selgitus. 
Kodanikuühiskonna strateegiline planeerimine kui protsess horisontaalse koostööpoliitika, planeerimise, eelarvestamise ja juhtimise ning järelevalve sidumiseks mitmel erineval tasandil.

1.	EKAK rakendamise ühiskondliku mõju hindamine Riigikogu poolt: riiklikult olulise küsimusena EKAK ärakuulamine igal teisel aastal (detsember 2009); 
2.	Siseministeerium, regionaalminister ja tema kodanikuühiskonna arendamise struktuuriüksus - EKAK rakendusdokumendi/kodanikuühiskonna valdkondliku arengukava kui horisontaalse koostööpoliitika keskse dokumendi koostamise, muutmise ja täiendamise algatamine juhtimine ja elluviimise koordineerimine;
3.	Arengukava täiendamise ja rakendusplaani tegevuste ettepanekud regionaalministrile  (september), eesmärkide täitmise hindamine ja aruande heakskiitmine EKAK ühiskomisjoni poolt (mai, juuni); 
4.	Arengukava, selle konkreetse perioodi rakendusplaani ja täitmise aruande kinnitab Vabariigi Valitsus (vastavalt oktoober ja juuni); 
5.	Siseministeeriumi kodanikuühiskonna rakendusüksus: Valdkondliku arengukava eesmärkide sidumine organisatsioonipõhise arengukavaga (SIM valitsemisala arengukava  2009- 2012) veebruar, märts;
6.	Arengukava sidumine riigieelarve strateegiaga ning  tegevuste eelarvestamine (riigieelarve strateegia) aprill, mai. 

Kolmas sektor/erasektor/avalik sektor
ÜHISKOND

RIIGIKOGU / EKAK  

(EKAK kuulamine Riigikogus 2 a järel)               

KATA

KH

MTÜ

VT

Kaasamine

Horisontaalne koostöö-poliitika regionaalministri juhtimisel:  kõik ministeeriumid, Riigikantselei, EKAK  ühiskomisjon, üleriigilised katusorganisatsioonid

Regionaalminister; Riigikantselei, ministeeriumid ja nende strateegilised partnerid ning hallatavad asutused; sektori tugistruktuurid EAS, KÜSK; kodanikeühendused,

Regionaalminister, Riigikantselei, teised ministeeriumid

Regionaalministri otsus,

EKAK ühiskomisjon, Riigikantselei  ja teised ministeeriumid, katusorganisatsioonide esindajad

Selgitus: KH = kodanikuharidus
               VT = vabatahtlik tegevus
               
Lisa 1: Arengukava rakendusplaan 2009. ja 2010. aastaks